Delta, följ mig! Nu, nu, nu!
Ta med Charlie och kolla husen till vänster. Rulla från rum till rum.
Första grupp kollar rummet till vänster, nu! Följ mig!
-Rummet tomt! -Kolla rummet till vänster! Följ mig!
Kolla rummet till vänster! Följ mig!
-Rummet tomt, inga utgångar! -Huset tomt!
Vi vet lite om pandemins omfattning i Asien.
Det har rapporterats om upplopp och plundring i några stora städer.
Man hävdade att fallen i Asien var isolerade och inget stort hot.
Storbritanniens pandemiberedskap har kritiserats-
-för att man underskattat riskerna.
Vad gör myndigheterna just nu för att förhindra ett utbrott här?
Såvitt jag vet har vi inte haft ett enda sjukdomsfall-
-i Storbritannien, Amerika eller Västeuropa.
Siffrorna gäller inte här. Risken för människor är minimal.
Ett forskningsinstitut i London motsäger dödlighetsfrekvensen.
WHO har följt virusets framfart i Europa-
-sen det första fallet rapporterades i Rumänien för två veckor sen.
Man är minst tre månader från att få fram ett vaccin.
Skolor stängs i förebyggande syfte-
-för att minska risken för spridning av det ännu okända viruset.
DAGBOK 1 - UTBROTTET
När man hör vad som sagts om det-
-så verkar det inte så farligt. Det tar ett tag innan det når oss.
Det händer på andra ställen och inte här, så det rör inte mig.
Myndigheterna gör det de ska. Vi ser vad som händer när det är här.
Gör myndigheterna tillräckligt för att inte viruset ska komma hit?
Jag vet inte vad de kan göra då. De kanske inte tar det på allvar.
Tänker du själv göra nåt?
Stanna inne, undvika människor.
Det finns inget jag kan göra. Mannen på gatan gör ingenting.
Vad vi än säger så gör myndigheterna som de vill.
Och sen pratar vi lite om den hjälp som ni har fått.
-Eller inte fått. -Ja, just det.
-Och sen har vi nog allt. -Tack.
Försök att inte titta mot kameran. Titta på Leann hela tiden.
-Bara prata med henne. -Matt, filmar vi?
-Ja, vi filmar. -Och, Leann, när du är klar.
Mrs Buckley, kan ni berätta hur ni kontaktades av myndigheterna-
-och informerades om läget?
Vi fick ett brev från den lokala skol- och sjukvårdsförvaltningen-
-om vad vi skulle göra om viruset bröt ut på någon av våra skolor.
De skrev att alla skolor skulle stängas-
-men de som fått viruset skulle sen flyttas till isoleringsanläggningar.
Deras namn skulle sen läggas ut på internet. Det som oroar mig är-
-att många saknar tillgång till nätet och inte får veta var deras barn är.
Vad skrev de om viruset?
De skrev att virusets molekylstruktur var mycket lik fågelinfluensans.
Men jag har hört att viruset liknar förkylning, så vi vet inte.
Hur känns det som tvåbarnsmamma?
Jag är mycket orolig. Vi vet ingenting om viruset.
Om det är luftburet, vattenburet, om det smittar genom livsmedel.
Vi har ingen som helst aning om hur viruset kommer att påverka oss.
Vi har fått så många olika besked att vi inte vet var vi står och tror.
Jättebra. Tack så mycket, mrs Buckley.
Okej, vi klipper där. Tack.
Hoppas det förblir så här.
-Fint och ljust. -Filmar du?
-Vad trodde du? -Fick du med stans silhuett?
-Jag älskar den. -Till dokumentären du ska sälja?
-Jag måste ju tjäna pengar. -Med dina innersta tankar?
Några sistaminuten-bekännelser-
-innan vi åker ut på landet för att filma den här dokumentären.
Det är inte min snygga sida, Matt.
-Är hon klar snart? -Vi måste åka om vi ska hinna allt.
Det är rätt fräckt.
-Hej, Matt. -Tjena.
-Andy. -Bill... Vad är det?
Sett det här? Nåt stort har hänt i New York. De försökte tysta ner det-
-men det kom ut för nån timme sen.
Nu ser London ut att ha drabbats.
-Kan det inte vara ett terroristhot? -Nej.
Vi skickade dit ett team för en halvtimme sen.
En sjukhusanställd sa att många nya patienter hade tagits in i natt.
Alla från samma område och alla med influensaliknande symptom.
I morse hade de spärrat av området. De var tvungna - många hade dött.
-Du får ursäkta mig. -Visst, självklart.
Jag måste till ett möte.
Och jag vill komma hem i kväll. Sticker du till Sandsworth?
Ja, jag träffar Vanessa och Leann om ungefär 20 minuter.
Det är kanske bäst att du lämnar stan så länge. Var rädd om dig.
-Tack, Bill. Håll mig underrättad. -Ja, det ska jag göra.
Helvete...
-All liv och rörelse. -All fallisk symbolik.
-Det ser inte bra ut. -Hoppas det inte är så hela vägen.
-Jösses. -Finns det en annan väg vi kan ta?
Vi kan gena en bit upp.
Men det kan inte vara så här hela vägen ut ur London.
Det här är en fin liten by, va?
-Det här är suveränt. -Varför filmar du det här?
Den här storyn kan bli jättestor. Jag vill bara dokumentera allt.
-Du slösar bara film och batterier. -Om han vill filma, låt honom filma.
Manor Farm. Vi kom hit trots allt.
Och bara tre timmar sent.
Vi borde tagit bondens nummer och ringt. Det var lite oproffsigt.
Vi är här nu, så nu gör vi intervjun kvickt.
Leann, jag vill att du pressar honom om-
-om hur han känner inför att avliva alla sina fåglar.
Fråga hur han klarar sig om inte staten kompenserar honom rätt.
Härligt. Mer lidande och elände för massorna.
-Tror du att det är här? -Kör in där.
-Här blir det bra. Så där. -Okej, nu gör vi det här.
Visst är hon snygg när hon är ute på jobb, va?
-Inget bra tecken, va? -Alla lamporna är tända.
Jag kollar på baksidan.
Han blir skitglad om han inte är hemma.
Han var inte hemma. Okej? Jag tittade i ladorna - ingenting!
-Vi behöver bara vänta. -Det är ljust i bara nån timme till.
Jag vill inte bli sittande här. Det tar evigheter att komma till London.
Det här är en nyckelintervju. Vi behöver den.
Vad gör vi då?
Vi åker in till byn, hittar en pub eller nåt sånt och så äter vi nåt.
Jag bjuder.
Visst.
Äntligen. Okej...nu åker vi.
Bara jag inte får motorstopp.
Vad fan händer nu?
-Vad är det? -Kom igen, kom igen!
Det var bara det vi behövde.
-Amen, helvete. Det är inte sant! -Du varvade den för mycket förut.
Jag försökte få oss in och ut så fort jag kunde.
Kan du fixa det?
Vad tror du, Andy?
Kan inte ni två gå till puben? Så ser vi om vi kan fixa den.
Okej.
-Kommer du? -Det är inte lönt att sitta här.
Beställ dricka till oss när ni är där.
Jag får ingen täckning på mobilen. Det här är för fan löjligt.
-Är det ingen här? -Det finns ingenting i hela byn.
Inga pubar, inga affärer. Vi knackade på några dörrar, men ingen öppnade.
Alice, det är Andy. Vi sitter fast i din jävla by.
Ingen är hemma på gården just nu, men det är vårt minsta problem.
Va?
-När hände det? -Vanessa, har du fler batterier?
Inte om du inte tog med dem, Matt. För det är ju trots allt ditt jobb.
Skitsnack. Det är lugnt, jag har ett här.
Ja, då blir vi sittande här, va? Ja. Tack!
-Satan! -Vad är det?
Bilköerna på vägen. Den här grejen har slagit rätt hårt mot London.
T-banan är stängd tills vidare. Hela transportnätet står stilla.
Och de har satt tre stadsdelar i karantän.
Och sjukhusen har översvämmats av nya sjukdomsfall.
-Det ser ut som om Bill hade rätt. -Satan!
Jag skulle lyssnat. På nyheterna säger de åt folk att undvika London.
-Det här stället då? -Vi är väl säkra här, Andy?
Vi sticker tillbaka till gården. Han kanske låter oss sova där.
-Har du helt förlorat vettet? -Förlåt. Vad är din plan?
-Kom, vi går tillbaka. -Visst, okej.
Hallå?
Stäng av den där.
Jag kan inte fatta att vi bröt oss in i nåns hus.
Jag sa åt dig att stänga av kameran.
Inbrott. Det får jag inte missa.
Mr West?
Hallå?
Mr West?
Hallå?
-Nånting? -Nej.
Mr West?
Det är helt tyst. Jag tror inte att det är nån här.
Vi hämtar de andra ändå.
Vem ringer du?
Jag har en kompis som bor 15-20 minuter härifrån.
Jag ser om han är hemma. Han kanske kan hämta oss.
Jag har ingen täckning på mobilen!
Ingenting, jag kommer inte fram.
Ring Alice och säg att jag slutar. Det här gör mig så jävla arg!
Jag sa att jag inte kommer fram. Telefonen är död!
-Jisses. -Vad händer?
-Strömavbrott. -Vad fan ska vi göra nu?
Matt...
Kolla i de andra rummen efter stearinljus och ficklampor och sånt.
-Jag kollar här. -Okej, det fixar jag.
Det kommer rakt ovanifrån.
-Nej, de hade hört oss här nere. -Lyssna!
Helvete!
Det är kanske mr West. Han är kanske sjuk eller så har han sovit.
-Matt, kom. -Herregud! Lyssnar ingen på mig?
Stanna här nere.
Andy, nåt stämmer inte. Han borde ha hört oss.
Vi måste kolla.
Det måste vara där uppe, va?
Handtaget är sönder.
Mr West? Mr West?
Åh fy satan! Herrejesus!
Matt, ut härifrån!
Jisses!
Satan!
Vi sticker härifrån nu.
Det är folk där nere.
-Äntligen folk! - Vår bil stannade. -Vi behöver verkligen hjälp.
Satan! Andy!
-Tillbaka in i huset! -Nej, nej, nej!
-Vad gör vi? -Matt, lys på dem! Lys på dem!
Vi måste igenom dem. Håll ihop nu!
Nu, nu, nu! Spring!
Stick!
Vi är snart framme! Fortsätt!
-Herregud! -Fortsätt springa!
Varför springer vi ut i skogen?
Matt! Kom! Jag är inte klädd för det här.
Satan! Jisses, skogen är jävligt tät.
Vi stannar.
Vi stannar till i morgon bitti.
Vi gör upp eld, håller oss varma.
Vi kunde ha varit ute ur skogen för flera timmar sen.
Jag känner mig inte säker här.
Att döma av det vi såg i byn så är landet i kaos.
Vi stannar i skogen. I alla fall till i morgon bitti.
Andy, du tänker inte klart. Vad ska vi äta?
Det är vårt minsta jävla problem nu. Konstiga döda prylar kutar runt!
DAGBOK 2 - ASÄTARNA (En månad senare)
Hur långt är det kvar till Southgate?
Antagligen några kilometer.
Jag tror att det blir livsfarligt.
Det är inte värt att riskera livet för...en dags förnödenheter...?
-Hoppas vi hittar mer än så. -John, vad tycker du?
-Du börjar göra mig jävligt arg. -Jag är trött på ditt gnällande.
-Det känns som vi åkt i flera dar. -Vill du höra vad jag tycker?
Vi har nästan ingen mat, så vi har inget val.
Ja, det blir farligt att lämna bilen där vi stannar, men faktum är-
-att vi inte kan unna oss att ransonera det vi har.
Stället kan vara tömt redan. Som där vi hittade dig, John.
Vi har inget annat val.
Ett utflyktsområde? Det passar ju fint.
Elizabeth, tar du med kikaren?
-John! -Ja?
Stanken är fruktansvärd.
Ta den här.
Är den död? Du vet vad jag menar.
Där har du svaret.
-Det ser ganska lugnt ut. -Svårt att avgöra härifrån.
Vi måste försöka ta oss dit utan att dra åt oss uppmärksamhet.
-Kan nån ha överlevt? -Knappast.
Många förnödenheter är nog borta, men det kan finnas nåt användbart.
Vi måste försöka komma åt det.
Och det där geväret är allt vi har.
Synd att vi inte lever i en mer vapenvänlig kultur - som din.
Det blir bara ett symboliskt försvar om de är mer än en handfull.
Jag har inte mycket hopp om att hitta mer ammunition heller.
-John! -Ja?
Kroppen är borta!
-Helvete! -John!
Greg, skjut den! Nu!
Jag måste få in en bra träff.
-Du blev väl inte biten? -Nej, jag är oskadd. Tror jag.
Helvete...
-Vi ser ut att kunna klara oss fint. -Kunde du tänkt dig en sån syn?
Ja, alla har stuckit. Och för länge sen, ser det ut som.
-Varför stannar vi här? -De kan ha delarna till radion där.
De har åtminstone verktyg.
Håll utkik. Om du hör eller ser nåt, skrik.
Se dig för där inne, John.
Finns det nåt här som är värt att knycka?
Nej. Vi har inget behov av de här prylarna längre.
-Nånting? -Kanske.
Fast jag måste prova delarna.
Akta dig.
Det var bara vinden.
Det är dött här.
Åh, din pärla... Tror du att det finns nåt där?
-Finns bara ett sätt att få veta. -Var försiktig.
Nå?
Vi hämtar Greg.
Jag hörde samma röst för några minuter sen.
Kan de vara för långt bort?
-Hörde du vad de sa? -Nej, det var rätt förvanskat.
Där måste det vara.
Helvete!
-Vad är det? -Jag såg nåt.
-Jag såg inget. -Det är inget där nu.
-Jag skojar inte. -Filmade du?
-Ja, jag har det. -Kolla det!
-Det var absolut nånting. -Vi måste sticka härifrån nu.
Det var bara en, men det kan finnas fler. Vi måste skynda oss. Kom!
John, kom hit!
John, kom nu!
Hjälp oss.
Hör ni det där?
Fan, jag hör det.
-Jisses! Lämna det bara. -Nej, vi tar ut det till bilen.
Fort nu!
Elizabeth, starta bilen!
Helvete!
Greg, skjut den nu!
Satan. Vi sticker, hoppa in!
DAGBOK 3 - DE ÖVERLEVANDE
Jisses! Var kommer de från?
Kom nu, skit i det!
-Hur många? -En nio tio stycken.
Det är inte bra så tidigt. Kom de tillsammans?
-Ja, det kan man säga. -Varifrån?
-Från motorvägen. -Nåt måste driva dem mot oss.
Skottlossningen lockar dem så klart.
-Fan, Geoff, du börjar bli duktig. -Det var McKenzie.
Rör dem inte! De kan smitta.
-Då hade vi alla haft det nu. -Få inte deras blod på er.
Särskilt inte på fötterna. Det kan föra in smittan i huset.
Vi väntar tills det slutar regna. Vi bränner kropparna senare.
Ni måste göra så varje gång ni går in.
-Goke! -Dina fötter, tack.
-Ska jag bara stå i det? -Ja, du bara står i det.
Nöjd?
-Fint fynd, Geoff. -Ge honom en chans.
Hoppas det slutar snart.
Var ska jag börja?
Det här är en liten gård strax norr om Southgate-
-i Hertfordshire i England.
Allt är så ironiskt.
För en månad sen skrev jag på min avhandling.
Och då var allt toppen.
Men jag insåg inte då-
-hur mycket jag ödslade bort livet och bara slog dank.
Nu vet jag hur människorna i World Trade Center kände.
Och jag vet att det låter banalt.
De levde bara sina liv.
De gjorde sina jobb.
Dagens största bekymmer var vart man skulle gå och äta lunch.
Och sen plötsligt...
"Oj! Titta där."
"Det är inte möjligt. Det är ett plan, en 767:a."
-Du är duktig på att skjuta, va? -Ja, det är jag väl.
Våra förnödenheter räcker max i ett par dar till.
Men vi har jätteont om bensin nu. Om den tar slut är vi illa ute.
-Har det fixat sig med radion? -Nej, men Amine kommer i morgon.
Han har hittat en by där han kan ta förnödenheter.
Det här är helt jävla vansinnigt. Vad händer där ute i städerna?
Nåt nytt om andra överlevande?
Nästa gång du pratar med Amine be honom ta med mer cigg.
Ransoneringstjafset knäcker mig.
-Är du okej? -Ja.
-Kom igen, för helvete! -Tänd lampan!
-Vad är det? -Trubbel! De kom från åkrarna där!
Var fan är Goke?!
Herregud!
Helvete!
James!
Ta en ficklampa och kolla framsidan! Gör det nu!
Var är ni, era jävla as?
Det är tomt.
-Där! -Vad då?
-Jag hörde nåt där inne. -Okej, håll dig bakom mig.
Helvete!
-Det är inget där. -Åh Gud...
Fåglar.
Vi röjer upp den här skiten i morgon.
-Titta på deras ögon. -Fy satan.
-Det är skitigt. -Ja, men det är vårt enda vatten.
-Det stinker. -Var inte så kräsen.
-Du kunde ha hjälpt till. -Jag såg inte dig gå ut.
Ser du inte att han är upptagen?
-Vad gjorde du? -Lyste med lampan.
Lyste med lampjäveln? Ta ett jävla vapen nästa gång!
-Vad skulle jag ha gjort då?! -Tänk! Bilen är kass!
-Det är den inte! -För helvete, Goke!
Vill du tvätta av skiten? Så där smittar du oss alla.
-Var inte så jävla dramatisk! -Sluta! Jag är inte intresserad!
Se till att han röjer upp skiten!
Fråga om de är nära vattentornet.
Ser ni ett vattentorn?
Jag förstår inte vad de säger. Hur vet vi ens om de lyssnar?
Amine är tillbaka!
Den ser nästan lika skitig ut som vår.
-Hej, James. Kul att se dig. -Kul att ha dig här igen. Hur är det?
-Jag mår bra, tack. -Amine, vad fan har hänt?
-Kladdet på bilens sida. -Ja, just det. Det är...
Jag berättar om det sen. Här kommer min älskling.
-Förlåt, jag sov. -Det är lugnt.
Vad ni än gör: håll ihop. Kolla bara motorvägen.
Ser ni människo- eller djurkadaver så bränner ni dem bara.
-Är du klar? -Ja, nu gör vi det.
-Var försiktiga. -Ja då. Vi ses.
Hallå? Var är ni? Kom.
Radion har inte så lång räckvidd, så de behöver inte vara långt bort.
Fortsätt försöka. Jag går och ser till Elizabeth.
-Har ni hört nåt? -Nej, fortfarande för långt bort.
Vad hörde ni? Nåt som helst?
Signalen blir starkare, så vi kan åka åt rätt håll.
-Hur är det med dig? -Jag är orolig.
Tänk om vi aldrig slipper undan? Vi kan få fly i evighet.
Vi klarar oss. Vi behöver bara hitta andra som vi.
Herregud, Greg!
Det är slut med mig.
Gud...! Elizabeth...
Det gör så jävla ont!
Helvete!
Gud...!
John, det är jätteilla. Han behöver riktig vård.
Vad ska vi göra?
-Fortsätt söderut. De måste vara där. -Vi måste fixa riktig vård åt dig.
-Varför i helvete åker vi häråt? -Det fanns ingen annan väg.
Den här får oss till huvudvägen. Försök se på kartan var vi är.
-Leder vägen till huvudvägen? -Ja, det verkar den göra.
-Möts de längre ner? -Greg, mår du bra? - Han har svimmat.
-Greg, är du okej, älskling? -Låt honom vara, Elizabeth!
Snälla Greg, vakna.
Satan!
Elizabeth!
-Nej, Elizabeth! -Lämna henne!
-Lämna henne. -Ge fan i mig!
Fortsätt. Vi är inte så långt ifrån.
Är du okej? Kan du fortsätta?
Kom igen då!
Tror du de följer efter oss ända hit?
Hur långt vi än går så hittar de oss.
-Vi ger inte upp än. -Jag har redan gett upp.
Det har inte jag. Vi kan fortfarande hitta hjälp.
Jag vill inte minnas henne så där.
Du är hos dem nu.
Vad fan är det där?
Helvete!
Vad fan är det här för ställe?
Jisses...
Helvete.
-Vad fan... -Hör ni!
-Vad händer? -Amine verkar ha ett smittsår.
-Är du säker? -Geoff tror att han har viruset.
Amine gick och la sig för att han var helt slut.
Och tio minuter senare ropade han in Sue.
Och hon fick panik direkt. Han spydde och svettades spannvis.
James... Är det okej med dig att ta vakten i natt?
-Visst. -Nej, vill du ta vakten?
Jag och Goke gör det om du vill.
Sue vill sitta där inne hela natten.
-Inte konstigt efter det som hände. -Hur är det med Amine?
Inte bra. Han är medvetslös nu.
-Fy fan, det är riktigt illa. -Ja, riktigt illa.
Jag fick övertala Sue till att låta mig binda honom.
Låt mig och Goke ta vakten.
Du gjorde ett skitbra jobb i dag. Gå och sov nu.
-Okej. Tack. -Kom nu, din store fjant!
-Hur är det med honom? -Inte bra.
Sue är inne hos honom och släpper inte in nån annan.
Hörde du skotten i morse? Fler såna där kom ut ur skogen.
-Kollade ni området rejält i går? -Jag tror det.
När Amine kom distraherades jag.
Jag skulle skickat ut er tidigare och följt med.
Vi sticker ut igen, James. Nu ska vi kolla varenda skrymsle.
Vi tar kameran, filmar allt ovanligt. Inte bara när du snackar skit.
Nån ser ut att ha varit här förut.
Ser du byggnaderna där? Kollade ni dem i går?
-Nej, vi måste ha missat dem. -Va? Vad gjorde ni i går?
Vi kollade andra sidan av motorvägen.
Det var fel att låta Goke göra det. Men det är vårt problem.
De kommer från motorvägen och går in i ladorna.
Antagligen för att det ligger döda djur där.
När de inte kommer in fortsätter de gå mot gården.
Inte ett ljud.
-Kom. -Försiktigt, Geoff.
-Herrejesus! -Vilken lukt.
Det stinker!
Herrejävelen!
Vad fan?! Stanna där!
Rör dig fan inte. Åh fy satan.
Gud, hon är smittad!
Ut härifrån!
James, stick ut! Du vill inte se det.
Satan... Satan, satan!
-Geoff, hör på. Vi delade på oss. -Va?
I går. Goke skickade ut mig på åkrarna.
Goke kollade det här området. Han måste ha känt till det här.
Känt till det här?! Herrejesus! Vad tänkte du på, din idiot?!
Geoff, vi måste gå tillbaka.
Ja, vi måste gå tillbaka. Får Goke veta att vi varit här-
-vet jag inte vad det odjuret gör!
Lägg av nu, James. Han är en sjuk jävel.
Du har umgåtts med honom och hade ändå ingen aning?
Herrejesus... Backa! Ge mig svängrum!
Satan! Jag är trött på den här skiten!
Kom. James, kom!
-Får Goke nys om det är vi rökta. -Du såg vad han gjorde.
Låt mig lösa det.
-Vad ska du göra med honom? -Jag löser det på mitt sätt.
-Vad ska du göra med honom? -Lugna ner dig. Håll käften!
-Var har ni varit? -Hej. Mår du bra?
-Var har ni varit? Ni bara stack. -Vi kollade bara lite där borta.
-Ett par till av de där jävlarna. -Nånting där ute?
-Mår du bra? -Ja då.
-Säkert? -Jag kollar på andra sidan.
Stäng av kamerajäveln.
-Anna! Vad fan gör du? -Jag har sett nåt där ute! Geoff!
Det finns inget där ute! Du slösar ammunition!
Nej då! Klaga inte på mig!
Gården är där borta! Du ska vara där!
Ge fan i mig!
Hur många gånger har vi kollat här?
Vi har aldrig skickat nån hit.
Geoff, Geoff.
Jisses...
Fan, hon är död.
-Gud, vad har hon gjort? -Hon lever.
Andas hon? Vi tar med henne till gården.
-Kom, vi tar med henne till gården. -Sue! Hon är så gott som död.
-Vad ska vi göra då? -Vad kan vi göra?
Geoff, flytta på dig. Flytta på dig.
Sue... Herrejesus!
Jag är hemskt ledsen.
Säg inget till Anna. Okej?
Säg inget till Anna om det.
James! Skottlossning, kom!
Helvete, de är överallt!
Hämta de andra! Vi behöver dem!
-Akta! -Helvete!
Satan!
Geoff?
Sue?
Var fan är alla? Geoff?
-Anna! -Nej, rör mig inte!
-Anna, vad händer? -Låt mig vara!
Geoff?
Nej!
Bort från dem, din jävel! Herregud!
Satan.
Fy satan.
Goke, gör det inte.
Snälla Goke, gör det inte.
Snälla Goke, gör det inte. Snälla Goke, döda mig inte. Snälla...
En månad tidigare
-Det kom därifrån. -Jag hörde det också, Andy.
Jag kollar. Ni två stannar här.
Var försiktig.
-Jag ser inget. -Vi behöver vapen eller nåt, va?
Det kan vara vad som helst. Det kan vara ett rådjur eller nåt.
-Herregud! -Håll dig lugn.
Det räcker, stanna där.
-Jävla tur att vi hittade nån. -Vad gör ni där?
Det sa jag ju, Goke.
Det är bara en träbit. Jag är Goke, det här är Manny.
Vi försöker bara hitta hjälp.
Vår vän är svårt sjuk i Hinxton och det är rena jävla kaoset där.
-Vi försöker komma till Sandsworth. -Ni kan glömma Sandsworth.
-Kommer ni därifrån? -Ja.
Vi såg elden och gick mot den.
-Manny, vi blir filmade. -Så det är en kamera?
-Vad gör ni här ute med den där? -Vi gör en dokumentär.
Ute i skogen så här dags? Det låter som en film i min smak.
-Det är en film om viruset. -Vi filmade i Sandsworth tidigare.
Där är hemskt. Hela stan är smittad.
-Då är det likadant överallt. -Jävlar.
Förlåt att vi skrämde er. Det var absolut inte meningen.
Är det nån som röker? Jag har ett paket cigg här.
-Nej tack. -Säkert?
Vi ville inte alls skrämma er.
Det är lugnt. Men du måste förstå. Vi blev rejält skrämda inne i stan.
-Vill du ha en? -Ja, kör till då.
-Jag kan lika gärna börja nu. -Hur många är ni?
Vi är fyra.
Tack.
Hinxton ligger på andra sidan skogen. Skogen skiljer de två byarna åt.
Så det bästa är nog att gå norrut mot städerna.
Och hoppas att sjukdomen inte grasserar där.
Men vi har ingen kompass. Fan vet var vi är nu.
Jag vet inte. Hur länge har ni varit här?
-Bara... Är det ett par timmar? -Det känns som evigheter.
Efter vad jag såg i dag tror jag inte att nån jävla läkare kan hjälpa dem.
Jag tänkte inte så långt. Jag letade efter hjälp-
-eller nån som kan lite sjukvård.
Det är inte vi.
Vi får väl ge oss av.
Det är beckmörkt. Vi ger oss av i morgon. Ni kan stanna hos oss.
Ja, stanna hos oss. Ju fler, desto säkrare.
Vi kan inte stanna så länge. Vi måste fortsätta.
Ja. Vår vän är rätt illa däran.
Tack, men vi får nog fortsäta.
-Lycka till. -Lycka till själva.
-Tack för drickat. -Hoppas ni hittar hjälp.
Hoppas ni hittar ut. Var rädda om er. Det är farligt här.
-Tack för ciggen. -Det är lugnt. Vi ses.
-Vi ses. -Var rädda om er.
Jag tycker de är tokiga som går ut i skogen nu, men det är upp till dem.
Jag vill bara bort härifrån, Andy.
Leeann?
Leeann!
-Det finns inget däråt. -För helvete...
-Leeann? -Dumma jävla brud!
Leeann!
Hörde du skotten? Var det skott?
-Skitbra, precis vad vi behöver...! -Vad fan händer?
-Hon har kanske gått till stan. -Hon kunde inte gå själv.
-Du såg hur hon var i går. -Hon vet inte var fan stan ligger.
-Leeann? -Vad gör vi?
-Jag är riktigt jävla orolig nu. -Leeann!
Matt, kolla där nere. Vanessa och jag kollar häråt. Hon måste vara här, va?
Hon kan fan inte bara ha försvunnit.
-Matt, håll dig inom rophåll! -Ja, okej.
För helsicke!
Gör det ont?
Håll käften! Fan för dig, ditt jävla miffosvin!
Nu vet jag... Jag ska berätta en liten saga som lindrar din smärta.
Har du hört om de tre små grisarna?
Den här lilla grisen...
...gick till stan.
Den här lilla grisen köpte rostbiff.
Och den här lilla grisen... gillade fingrar.
Och du, din lille skit, har inga!
Och den sista lilla grisen...
Han skrek "kissekiss" hela vägen hem.
Lugn. Förlåt. Det var inte meningen att skrämma dig.
Fy fan! Du är fan inte klok!
-Hör ni, kom igen! -Jag hittade zoomen!
-Omelett! -Kom igen!
-Du behöver inte göra det här. -Satan!
-Lugna ner dig. -Skit ner dig!
-Bara mulåsnor sparkas. -Ryckte den där till?
Du sköt den i skallen.
Vad har du filmat med kameran?
-En fin liten hemvideo? -Fan för dig!
Jag slår vad om att du har sett de här sakerna förut!
-Ja, lite sånt! -Jag får ta en närbild.
Det måste jag säga... Bra gjort.
-Visst är det fint? -Du kan skatta dig lycklig.
Två gröna journalister bundna vid ett träd
Sjung med om ni kan texten.
Två gröna journalister bundna vid ett träd
För helvete, nej!
Och om en grön journalist skulle råka...
Fitta!
Helt förkrossad. Saknar du din pojkvän?
Oroa dig inte, vännen. Vi hittar en partner åt dig.
-Hon var söt. -Det var hon.
-Några sista ord? -Ja, just det. Här...
Och bryt!
Sergeant! Vi har problem där inne och behöver er nu.
-Sänk vapnet! -Det är en civilist!
Korpral, sänk vapnet med en gång!
Herrejesus!
Få hit lite filtar! Nu, sätt fart!
Sergeant, ni kan bestämmelserna för eldöppnande. Sergeant!
Du klarar dig, vännen. Jag heter Jim och vi är här för att hjälpa till.
Hör du mig? Förstår du?
Kan du prata?
Har du ett namn? Ingen fara, vännen, du kommer att klara dig.
Du kommer att klara dig bra.
Text: Thomas Jansson Prima Vista